Rim, 67. godine posle Hrista.
Razorna vatra je progutala grad.
Car Neron baca krivicu na one koji slede Isusa Hrista i na njihove vođe, Savla i Tarsusa,
rimskom svetu poznat kao Pavao.
Hrišćani bivaju bacani u Neronove krvave cirkuse ili bivaju zapaljeni kao rimske sveće da obasjavaju ulice.
Zar nema ništa više?
Čuvši za Pavlovo hapšenje, Luka potajno ulazi u Rim da ulovi poslednje Pavlove mudrosti.
Čovek je bio postavljen u moj garnizon pre dve nedelje.
Vrlo je snažan s mačem. - Dobro je to znati. - Imamo i druge vojnike. - Naravno.
Pavao, Hristov apostol
Neron, zaštitnik Rima. Dopustite da vam bude centar vaše kuće.
Neron, zaštitnik Rima.
Želiš li društvo?
To je Luka! - O kome govoriš?
Je li to Luka?
To je Luka!
Luka?
Priska!
Hvala, Ebuluse!
Luka!
Slava Bogu.
Počeli smo se brinuti.
Morao sam čekati na vratima duže nego što sam mislio, ali evo nas. Ovo mesto, toliko ljudi.
Toliko njih je izgubilo domove u požaru.
Ostalima su pretilie komšije, progonstva na ulicama...
Dođi! Akvila je unutra.
Akvila!
Luka! Lepi pogled za umorne oči!
Drago mi je što te vidim, brate.
Tvoji dogovori su bili u savršenom redu.
Užasna su vremena. Moramo biti oprezni.
Znam. Tvoja pisma koja su stigla su našoj zajednici slomila srca,
pa smo skupili nešto novca. Ne koliko smo se nadali.
Ponestaje nam hrane i potrepština, pa smo zahvalni za svaki novčić.
Tarkvinije, razgovaraj s Heroditonom i Rufusom i saznajte što nam je najpotrebnije.
Tarkvinije?
Ali premlad je za naš red.
Odan je. Rimski dečak.
Izgubio je oba roditelja u požaru, pa smo ga uzeli.
Ovo je Kasijus, njegov bratić. Sledio nas je kad je čuo šta zajednica radi.
Kasnije smo ga krstili.
Akvila, da li svima ovde možeš verovati?
Verujemo u Boga.
Dođi. Idemo da jedemo. Sigurno si gladan.
Sa tvojim kuvanjem, nisam siguran jesam li toliko gladan.
Tama je nad gradom sad kad...
...nije ga bilo kad smo Pavao i ja zadnji put bili ovde.
Neronova okrutnost se pogoršala. Sve češće održava svoje cirkuske igre.
Muškarci, žene, deca...
rastrgnuti od divljih zveri uz smeh publike.
O moj Bože.
Neron kaže da je razlog tome da pokaže rimljanima da su Hristovi sledbenici odgovorni za požar u gradu.
A što je sa svom onom braćom i sestrama koje ste sklonili ovde?
Koliko ih još dugo možete skrivati? - Ne znamo, Luka.
Na raskršću smo.
Nismo sigurni hoćemo li nastaviti biti ovde po veri ili ćemo preseliti celu zajednicu izvan Rima.
Priska.
Zašto da ostanete u tako velikom progonstvu?
Ljudi su očajni.
Mi smo jedino preostalo svetlo u gradu.
Ali ako ostanemo, veliki broj života će biti u opasnosti.
Ovde ima mnogo porodice.
Možda, kad budeš razgovarao sa Pavlom...
Da.
Da, on će proliti svetlo ovde. On će znati šta treba.
Bićemo zahvalni.
Luka.
Znam da ti treba odmor, ali
ima velik broj ljudi ovde kojima treba lekar.
Odvedi me kod njih.
Zatvor Mamertin.
Uzmi ovaj kamen! Hajde!
Hajde, hodaj!
Dosta.
Podigni ga.
Hajde. Ustani.
Pavao iz Tarza.
Čovek odgovoran za požar koji je uništio pola Rima.
Očekivao sam više.
Barem čoveka koji može da stoji uspravno.
Ja sam Mauricije Galas, zapovednik Treće Legije u Rimu
i novi načelnik zatvora Marmentin.
Njegovo veličanstvo Neron te proglašava pokvarenjakom i zavodnikom, i proglašena je tvoja kazna za izdaju.
Jer kazna za tvoj prestup je smrt obezglavljenjem po Neronovoj odredbi.
U međuvremenu ćeš biti ostavljen u tami.
Još 20 udaraca bićem za starca.
Falsifikovani rimski dokumenti.
Iskoristi ovo ako te stražari zaustave u gradu.
Ako brzo pogledaju, proći će.
Ali ako duže gledaju, ubiće te.
Razumem.
To je signal.
Neka Božji mir bude sa tobom, brate.
Trebaće mi.
Upamti.
Vratićeš se samo ako ja tako odlučim.
Ti si vrlo verovatno moćan čovek.
Vratiću se pre završetka noćne straže.
Zdravo, brate.
Brate!
Luka.
Sanjam li?
Ne.
Ovde sam.
Slava Bogu!
Slava Bogu. - Imaš sveže rane.
Možeš li da sedneš?
Dođi, sedi.
Nisam očekivao da ću više da vidim tvoje lice.
Ni ja tvoje.
Mora da si platio veliku cenu što si došao ovde.
Ovaj novac se mogao bolje potrošiti za našu braću i sestre.
Možda.
Ali nije bilo nikog, a da se nije složio s time u zajednici, čak ni korinćani, možeš li verovati?
Oprosti.
Zahvalan sam.
Postao sam starac unutar ovih zidina.
Boli me svaka kost.
Moj vid
postaje sve slabiji.
Prestani da se žališ.
Imam novu odeću,
svežu vodu za kupanje...
I tako ćeš biti
čisti starac.
Drago mi je da vidim da si bio zauzet dok me nije bilo.
Opet si dopustio da te uhapse.
Opet si provocirao Nerona.
I očito si našao vremena da spališ pola Rima.
Vrlo dobro, starče.
Primio sam vesti o tvom suđenju na Forumu.
Znam da si bio sam.
Znaš da te nikad ne bi napustio.
Sad si ovde.
I jesam.
Reci mi neke dobre vesti!
Ima dobrih vesti sa Krita i Efeza.
Tit i Timotej su ućutkali lažne učitelje i ojačali pravu doktrinu.
A koje su vesti iz ovog grada?
Rim je zamrljan krvlju naših braća i sestara.
Akvila i Priska se suočavaju sa teškom odlukom o tome hoće li ostati ili pobeći.
Pavle, moramo razgovarati o mnogim stvarima,
ali rimske zajednice trebaju...
trebaju mudrost u ovim trenucima.
Kakvu mudrost im ja mogu dati?
Išao sam desno, a Hrist me poslao levo. Išao sam levo,
a Hrist me terao desno.
Mnogo žalim.
Napravio sam puno grešaka, ali sve što sam učinio,
učinio sam za Hrista.
Idi.
Uskoro ću se vratiti.
Fizički je razbijen,
ali stara svadljiva duša je još uvek ostala puna nade i osude.
To su dobrodošle vesti.
Molim se da ga samoća neće slomiti.
Nije slomljen.
Muči se,
ali njegov rad za Hrista se bliži kraju.
Pavao je zahvalan što ste rizikovali svoje živote za ovu zajednicu.
Ali ima li koju mudrost za nas?
Poziva vas da prepoznate gde vas Hrist zove.
Nema nikakvih specifičnih uputstava?
Ne.
Samo nudi primer svog života.
Mnogo je bolje danas.
Evo, popij ovo.
Ublažiće bol.
Priska. Priska!
Priska!
Oktavia? Šta se dogodilo?
Našao sam je ovakvu kako luta ulicama.
Sedi.
Gde si povređena?
Ubili su mog muža.
I mog malog sinčiča.
Provalili su kroz vrata.
Morali smo doći ranije ovde!
Krvariš.
Gde si povređena? - To nije moja krv.
To je krv
od mog malog sinčiča.
Krv od moje bebe!
Odvedi je unutra da je drugi ne vide, molim te.
Svi su gledali tu sirotu ženu
umrljanu krvlju svoje porodice.
Bili su zaklani.
Njihova lica su bila ispunjena velikim strahom.
Hrist nam je obećao ova teška vremena.
Ti znaš da ćeš umreti ovde u Rimu.
A opet si siguran u istinu.
Znam jednu u koju verujem.
I siguran sam u radost
tamo gde idem.
Da, ali ja ne vidim istu osudu na drugima, Pavle.
Ti muškarci, žene i deca...
Ne mogu to popraviti.
Ali možeš inspirisati njihovu veru!
Kao što si to uvek radio kroz poslanice!
Želiš li da napišem još jednu poslanicu?
Vreme je da ti malo proteče krv.
Put raste.
Postoje muškarci, žene i deca koja te nikad nisu upoznala i nikad te neće upoznati.
I zato moraju ostati zapisi Dela apostolskih.
Iz istog razloga iz kojeg sam i ja to uradio zbog Hrista za Teofila,
da on može znati priču o Hristu.
A sada ljudi moraju znati tvoju priču.
Rizikuješ da se ljudi ugledaju na mene pre Hrista.
Pavle!
Ne, tvoja bezbednost je ono što otvara vrata prema Hristu.
Nikada lično nisam upoznao Hrista.
Ali onog dana kad sam te čuo kako propovedaš u Troasu, moj Bože, video sam Hrista u tebi.
Ostavio sam svoju porodicu, prijatelje, moj celi život.
Bi li ti pisao ovde?
Šta si rekao?
Bi li pisao ovde?
Bih.
Mogao bih ti prokrijumčariti sredstva ovde.
Ovo nije poput naše zadnje posete Rimu.
Ako te uhvate sa dokumentima koji dolaze iz ovog zatvora,
to bi značilo sigurnu smrt.
Grku, ustani!
Ljudi obično pokušavaju da pobegnu iz ovog mesta, a ne da provale unutra.
Kažu mi da si lekar. - Jesam.
Imaš ugledne pretelje kao lekar.
A posebno kao grčki lekar.
Car je naredio da hrišćanstvo postane zabranjeni kult, a Pavao iz Tarza glavni prestupnik.
Shvataš da rizikuješ smrt, a ipak ti, grčki hrišćanin, hrabro ulaziš u rimski zatvor.
Hrabro ulaziš u moj zatvor.
Izvinjavam se.
Načelniče, kao što si rekao, imam prijatelje na visokim položajima.
Poznajem ljude kojima si sklon.
To su dobri ljudi
koji su se borili i krvavili za Rim i njegove bogove.
To je jedini razlog zbog kojeg poštujem ovaj zahtev.
Zahvalan sam zbog toga.
Isprati Grka natrag na ulicu.
Naravno, moraće još uvek da rizikuje tamo napolju.
Šta ti radiš ovde?
Naravno da jesi. Pogledajmo ove dokumente!
Hej ti! Ti! Dođi ovamo!
A ti napolje!
Pokaži mi svoje dokumente.
Skloni se od mene! - Ti se skloni od mene!
Zapali ga!
Još ulja!
On je tvoja briga!
Vidiš li ovo?
Spali ga živog!
Plači sad svom Bogu!
Izdajico!
Želimo da te čujemo kako vrištiš!
Akvila.
Probudila sam se i nije te bilo.
Nisam mogao spavati.
Luka se vratio. Siguran je.
Dobro.
To je dobro.
Voleli smo ovaj grad kao naš vlastiti.
Ja samo vidim ono što je postao.
Neronov Rim.
Neronovo ludilo.
Proći će.
Ne može biti car zauvek.
A koliko će još ljudi umreti pre toga?
Ova teška odluka leži na meni.
Ne dobijam nikakvu mudrost molitvom.
Ako ostanemo, rizikovaćemo živote svih naših braća i sestara pod ovim krovom.
A ako odemo,
koliko će ljudi koji se oslanjaju na nas biti osuđeno na strašnu sudbinu?
Hrist je bio jasan kad je rekao da nas šalje napolje među vukove.
Takođe nam je rekao da budemo mudri poput zmija.
I bezopasni poput golubica.
Kao što je Pavao rekao,
sami moramo doneti svoju odluku.
Ona voli ove ljude.
Poput njene dece.
A opet pronalazi dovoljno mesta u svom srcu za sve one izgubljene u Rimu.
Ja nisam tako dobar u tome.
Akvila, video sam kako su zapalili telo ovog jutra.
Bio je čovek kojeg sam prepoznao odavde.
Neko kome sam pomogao.
I ništa nisam učinio.
Nemam nikakvu ljubav prema tim Rimljanima.
Ovo zlo mi nema nikakvog smisla!
Tražilo se od nas da izgradimo zajednicu u ovom gradu,
da propovedamo jevanđelje Isusa Hrista,
da volimo ovaj grad.
Ali ja više ne mogu da vidim jasni odgovor za put prema napred.
Šta Pavao kaže?
Da je ovo nešto što
pada na svakog muškarca i ženu i na njihove misli i molitve.
Neki od vas imate porodice i decu.
Shvatam da ih želite zaštititi ili osećate poziv da ostanete.
Rizik je čak i za jednog čoveka, Akvila, da pokuša da se provuče kroz njihova vrata.
Kako bi uopšte svi mogli izaći?
Zatražio sam od Eubula da pronađe način.
Postoji stari akvadukt koji leži ispod novog grada. Dugo je pokopan i zaboravljen.
Ulaz u ove tunele se nalazi ispod imovine koju poseduju tri bogate Rimske porodice.
Zašto bi nam oni pomogli?
Zato što su shvatili da je Neron odgovoran za spaljivanje pola svog grada.
Žele tog tiranina mrtvog i da Rim bude vraćen narodu.
Možda imamo uslugu.
Ali nemojte si umisliti.
Ovo neće biti jednostavno.
I gde ćemo poći?
U Efez. Tamo je Timotej. Bićemo dobrodošli.
Grci su puno tolerantniji prema nama. - Bili smo Rimljani pre nego smo postali hrišćani.
Ovo je naš dom.
Nije mi drago zbog ove odluke,
ali verujem da se više dobra može učiniti izvan Rima.
Akvila je u pravu.
Ali ja mislim da ima nečeg dobrog i ako ostanemo.
Istina, nikad nismo videli mračniji Rim,
ali ako ga napustimo, neće li onda pasti u totalnu tamu?
Ko bi primio Tarkvinija?
Znate šta se događa siročadima u ovom gradu.
Ostavljeni su na ulicama da umru,
ili su prisiljeni na prostituciju u hramovima.
Ima udovica na svakom uglu koje mole za novčić da nahrane svoju decu.
Ako ih napustimo,
ko će ih hraniti?
Ko će mariti?
Neron je odgovoran za smrti u mojoj porodice, a ne Rim.
Akvila govori o onima koji žele da svrgnu Nerona. Nisu li oni naši saveznici?
Zamislite koja se dobra mogu napraviti kad se Rim oslobodi od Neronovog stiska.
Nema lakih odgovora.
Verujte u Božje vodstvo.
Najteži deo će biti preneti vesti tim porodicama da bi mogli otvoriti tunele na mestu gde možemo proći bez da nas vide.
Neko će morati da ode na brežuljak Palatin, ali to je gotovo nemoguće.
Neron ne veruje tim ljudima i ima oči svuda.
Ja ću da idete.
Nećeš, Tarkvinije.
Mogu otići.
Svi misle da sam siroče.
Prosjak.
Niko neće pogledati dvaput.
Želim pomoći.
Tarkvinije. Dođi.
Odnesi ovo našim rimskim prijateljima i reci im da ćemo rado prihvatiti njihovu pomoć.
Vrlo si hrabar momak.
Molim te budi oprezan. U redu?
Siguran put.
Blagoslovljen bio, sine.
Čuvaj se.
Putuj u miru.
Znam da to možeš.
Badi jak. - Hoću.
Ponosan sam na tebe. - Hvala.
Moj život nije započeo mržnjom.
Ne sećam se tog osećaja kao dete.
Više sam sebe smatrao kao ovcu među vukovima.
Nevin poput golubice.
Bio sam u hramu držeći se svojih postova i molitva.
Stjepan je bio napolju na ulicama.
Donosio je milostinju udovicama i siročadima. Propovedao je istinu pijancima
i oduzetima.
Bio sam bez krivice u drevnim izraelskim zakonima dok je Stjepan bogohulio
na samom svetom Božjem mestu. - I šta si uradio?
Širili smo laži,
stvorili smo buku i doveli ga na sud.
Šta je tvrdio?
Da je Isus bio Mesija
i da Božji hram više nije jedino mesto gde se Bog može poštovati.
Bogohuljenje.
Čak i među bučnom gomilom, čuo sam njegove poslednje reči.
"Gospode Isuse, primi moj duh.
Gospode, ne uzmi im ovo za greh!"
Čak i na samrti, imao je posljednje hule na svojim usnama.
I u tom trenutku sam se zakleo da ću uništiti sve one koji će govoriti o tom Isusu iz Nazareta kao o Mesiji.
Tvoja milost je dovoljna.
Izveštaji od prošle noći.
A Grk?
Došao je još jednom.
Šta znaš o tom Pavlu iz Tarza?
Kruži mnogo glasina o njemu.
Čarobnjak,
bog,
ludak...
Zašto ga taj Grk posećuje u toj odurnoj rupi?
Nešto mu diktira.
Pismo?
Priču.
Njeno stanje nije bolje.
Ozdraviće.
A ako neće?
Saul...Saul...
Saule,
zašto me progoniš?
Pavao!
Daj mi ruku.
Vrištao si.
Đavao se šulja ovde u tami.
Ismijava me
danju i noću.
Podseća me na taj užasti trn u mom mesu.
Sam sebe opsedam poput deteta.
Želim da ga upozorim na put kojim će ići.
Svih ovih godina imao sam viđenja o njima.
Vidim ih
kako čekaju.
Negde.
Ali ja ne poznajem to mesto.
Njegovo značenje mi je uvek bilo sakriveno.
Mučno promišljanje koje mi đavo šapće da neće pronaći mir.
Ne pronalaze sreću.
Sećam se kad je Caelia bila mala devojčica.
Znala je da sedi kraj prozora
i gleda male vrapčiće
kako lete i pevaju u vrtu.
Bila bi tamo celi dan da joj dopustim.
Sećaš li se našeg mesta pre požara?
Svetlo kroz prozore...
Cveće, drveće u vrtu...
Bila sam plemenita žena.
Žena rimskog junaka.
To je Neronovo ludilo. - Ne krivim Nerona!
Ne pomaže to što hodaš okolo po kući kao da su je bogovi već uzeli.
Misliš li da ih ljutiš tako što glumiš kao da nemaju moć da ozdravljuju?
Svakog sam dana verno žrtvovala!
Moja savest je čista.
Mislim da nisam ta koju bogovi odbijaju da slušaju.
Evo ga.
Mauricije.
Tvoje mrzovoljno raspoloženje preti da ova divna devojka postane skuplja nego bi trebala biti.
Dopusti da ti naručim jednu. - Publije!
Hvala, ali ne želim.
Kako je zatvorski život?
Znaš dobro koliko i ja da je sramotan.
Crna oznaka sramote je na mojoj kući i porodici.
20 godina službe Rimu, rizikujem svoj život da zaslužim državljanstvo,
a sada sam prisiljen da uzimam bezvredne sluganske poslove
dok se Neron ruga svemu za šta Rim stoji.
Ovo su nemirna vremena, moj prijatelju.
Zato nam bogovi ne žele otkriti dan naše smrti kako bi mogli uživati u ovom životu.
Oprosti. Prijatelju, kako ti je kćer?
Svakim danom sve gore.
Žrtvovao sam Bona Dei, ali mi ne odgovara. - Onda žrtvuj Carni ili Meditrini.
I Felicitasu, Fortinu...
Junu, Liberi, Sorsu, Spesu, Trivii... imaš stotine bogova na raspolaganju.
Paul iz Tarza je pod mojom stražom.
Čovek odgovoran za požar u Rimu?
On je Neronov žrtveni jarac, ništa drugo.
Šta stvarno znaš o tim hrišćanima?
Retko ih viđam na mestima gde prebivam.
Ali znam da imaju neku čudnu naklonost prema siromašnim udovicama i ružnim siročadima.
Ali ako želiš da znaš šta bogovi misle o njima, pogledaj oko sebe.
Nisu ni u stanju da osvetljavaju Rimske ulice.
Ima jedan Grk koji ulazi unutra i napolje i prepisuje neka pisma.
Mauricije, tvoj će se um pretvoriti u đubre u tami tog zatvora.
Šta ako zarobiš ta pisma
i pronađeš nešto, bilo što da se povezuje sa zločinima za koje je osuđen?
Neronu ne trebaju dokazi.
Ubistvo visi u vazduhu.
Pola grada veruje da je sam Neron uzrokovao požar. Ali ako mu doneseš nešto,
nešto što dokazuje da je taj hrišćanin kovao zaveru da spali Rim,
bio bi junak u Neronovim očima. Najčasniji čovek u celom Rimu.
Mauricije, misli na svoju kćer.
Koliko bi još bogovi slušali da im sam car žrtvuje za nju?
Je li istina da je video Mesiju?
Pavao?
Gde je Luka? Luka!
Eubule, počisti sto! Odmah!
Akvila!
Polegni ga ovde!
Našao sam ga na ulici.
Kažu da su ga vojnici prebili pošto je otišao sa brežuljka Palatina.
Ne!
Ovo se događa kad verujete Bogu!
Moramo se osvetiti zbog ovog brutalnog čina!
Mnogi od nas će još samo kratko ostati u gradu, moramo se čvrsto držati.
Čvrsto držati?
Dakle mi smo sada kao bolesni psi? Nećemo ništa učiniti da se obranimo
dok nas love iz grada, progone i ubiju? - Kasius!
Shvatamo da si ljut.
Tarkvinije nam je bio poput sina.
Nisam ga smela pustiti.
Zašto samu sebe kriviš, a ne one koji su ga ubili?
I koga su vam još oduzeli?
Ova žena vam je došla pokrivena krvlju svog deteta. - A šta bi ti učinio, Kasiuse?
Reci mi.
Šta bi ti učinio?
Učinimo im onako kao što su i oni nama.
Ubijmo ih u tami! - S tobom sam, Kasiuse!
Postavimo vatru i zapalimo ih u njihovim domovima dok spavaju!
Govoriš kao da tvoje uši nikada nisu čule reči Hrista. - Ti nikad nisi radio sa Hristom!
Kako možeš znati da bi on rekao te stvari za vreme takvog zla kao što je Neron?
Tišina!
Smiri se.
Niko od nas ovde nije hodao sa Hristom.
Ali Pavao ga je sledio duže od svih nas.
Gledao sam kako ga tuku, gledao sam kako mu bacaju kamenje i kako mu se rugaju.
I ni jednom nije podigao prst na te nasilnike.
Neka mir bude s vama
jer mi živimo u svetu, ali ne vodimo ratove kao što to svet radi.
Mir započinje sa tobom, Kasiuse.
Ljubav je jedini put.
Bio je jedan mladi rimski dečak Tarkvinije.
Ubili su ga na ulici prošle noći.
Zajednica ga je volela.
Većina je verovala Putu.
Ali ima tog bratića koji...
razdvaja ih, Pavle.
Ta rastuća grupa mladih muškaraca...
Žele da se osvete.
Ne možemo vratiti zlo za zlo.
Zlo se jedino može pobediti dobrotom.
Pa, s obzirom na sve što su prošli,
možeš li zaista kriviti njihovu reakciju, Pavle?
Šta si im rekao?
Da je ljubav jedini put.
I posle svega što si video,
još uvek ne veruješ u to?
Nikad tako nešto nisam video.
Moj Bože...
Ovo je svet u stisku zla. Ovo je Neronov cirkus.
Ovo je strastvena mržnja.
Pranje krvi na ulicama, udovice i siročad umiru od gladi.
Bebe koje se rode sa sitnim defekcijama se bacaju!
Ovaj svet
ne zna ništa o ljubavi!
Dakle ti bi odustao od sveta dok Hrist nije odustao od nas?
Zašto ne!? - Ne! - Zašto ne!?
Ljubav je jedini put!
Ljubav je strpljiva.
Ljubav je dobrostiva.
Ljubav ne zavidi, ljubav se ne hvasta.
Ljubav se ne nadima,
Ljubav ne traži svoje.
Ljubav nije razdražljiva.
Ljubav se raduje istini.
Ljubav se ne raduje nepravdi.
Ljubav štiti.
Sve veruje, svemu se nada,
sve podnosi.
Takva vrsta ljubavi.
Pruži mi ruku.
Razumeš li?
Onda zapiši to.
Nekad sam želeo osvetu poput Kasiusa i ostalih mladića.
Poznajem taj put uništenja više od svih.
Mrzeo sam one koji su sledili Hrista.
Progonio sam ih poput divljih životinja.
I kad su pobegli iz Jerusalima,
otišao sam u hram
glavnom svešteniku da dobijem autoritet da odem u Damask
i da uhapsim sve one koji slede Put.
Bio sam odlučan da postanem Božja ruka pravde.
Njegov gnev.
Verovao si da je ono što si radio bilo iz ljubavi prema Bogu?
Slepa ljubav.
Poznavao sam jedino zakon.
Voda teče s planine prema dole. Šta bi, osim čuda, uzrokovalo da teče natrag gore?
Put u Damask je bio
tvoje čudo.
Da.
Put u Damask.
Saule, Saule...
zašto me progoniš?
Ko si ti, Gospode?
Ja sam Isus
kojeg progoniš.
Šta se događa? Šta se dogodilo?
Ne mogu da vidite.
Ovde. Polegnite ga tu.
Nešto se desilo na putu. Nešto poput svetla.
I bio je glas. Glas poput...
poput munje.
Pao je na kolena kao da ga je pogodila munja.
I vikao je reči:
"Ko si ti, Gospode?"
Sve do ovde je glasno izgovarao
da je Isus Mesija.
Saul iz Tarza.
Čuješ li me?
Ananija?
Znaš li ko sam?
Gospod mi je pokazao viđenje da ćeš doći kod mene.
Kažu mi
da si izgubio razum.
Da nisi ništa jeo ni pio tri dana.
Tvoja dela protiv onih koji slede Hrista
i sva ta šteta koju si uradio
su prijavljena.
Znam da si došao ovde pod autoritetom glavnih sveštenika
da uhapsiš sve one koji zazivaju ime Gospodovo.
Ja sam jadan čovek.
Zaslužujem smrt.
Da.
Svi zaslužujemo.
A ipak...
Hrist
nas je oslobodio,
brate Saule.
Gospod Isus
koji ti se pojavio na putu kad si dolazio ovamo
me poslao
kako bi opet mogao progledati
i da budeš ispunjen
Duhom Svetim.
Brate Saule,
progledaj.
Sve se u tvom životu promenilo,
a ipak si nastavio.
Tri godine u Arabiji.
Zašto?
Petar i ostali su proveli tri godine sa Hristom.
I ja sam to morao uraditi.
Morao sam da naučiti da molim,
govorim,
volim.
U redu, starče.
Reci mi sve što je sledilo.
Zatvoreniče, ustani!
I Grk takođe.
Načelniče.
Želiš li da sdneš?
Stajaću.
Prepoznajem način na koji stojiš.
Poput čoveka koji je konstantno bičevan.
Kažu da se kičma savije i ne ozdravlja kako bi trebala.
Jesam li u pravu?
Jesi.
Verujem da si svestan odgovornosti koje imam prema zatvaranju svakog zatvorenika ovde.
Svestan sam da ako izgubiš zatvorenika da to znači smrt za tebe i tvoje ljude.
Upravo tako.
Onda razumeš i moju trenutnu zabrinutost.
Načelniče, misliš li da kujemo plan za bekstvo?
Pa, čovek koji je osuđen za spaljivanje Rima se potajno sastaje sa Grkom tokom cele noći.
Možda ne kujete samo bekstvo, nego i ustanak.
U koju svrhu? - Osveta.
Sledbenici vašeg kulta su tučeni, silovani i ubijani radi zabave.
Zbog Gospoda smo suočeni sa smrću celi dan,
ali smatrani smo ovcama za klanje.
Čak će se i ovca pobuniti ako je udaraš dovoljno jako.
Misliš li da sam došao u Rim protiv svoje volje?
Da sam u ovoj ćeliji slučajno?
Nije me briga za okolnosti tvog dolaska.
Zabrinut sam zbog ovih dokumenata koji se pišu u samom srcu moga zatvora.
I zavisno od onoga što otkrijem ću odlučiti šta će biti učinjeno.
Smatraj ovog Grka pretnjom za Rim dok se ne dokaže suprotno.
Baci ga u tamu sa propovednikom.
Nije joj bolje.
Platiću koju god cenu. - Nije problem u ceni.
Stvar je u tome kakva je to bolest.
Nikada ovako nešto nisam video.
Molim te.
Razumem tvoju patnju, Kasiuse. - Razumeš?
Ali Hrist je govorio o ljubavi i strpljivosti... - Ne govori mi da razumeš, ništa ne razumeš!
Izgubio sam celu porodicu! - Porodicu? - Da!
Govoriš o porodici? Slušaj me! Ja još uvek imam svoju porodicu i neći rizikovati njihove živote zbog glupog plana!
Stišaj se! - Luku su bacili u tamnicu!
Šta? - Zbog zavere.
Šta si rekao? - Luka je u zatvoru.
Skupio sam ljude koji su voljni da napadnu taj zatvor i oslobode ga.
A zašto? - Za pravdu!
Razmisli kako će Neron ispasti glup kad izgubi čoveka kojeg je optužio za spaljivanje Rima.
Ne. Ako vas uhvate, doći će ovde po sve nas! - Molim vas, slušajte me!
Možemo se ujediniti sa onim moćnim porodicama da svrgnemo Nerona.
I možemo doneti mir u Rim ako ćemo vladati njime. - Hrist nas je pozvao da se brinemo za svet,
a ne da vladamo njime.
Pažljivo me slušaj.
Svi me pažljivo slušajte!
Neki od vas bi hteli da ostanu u gradu,
a neki od vas bi hteli da odu.
Ali ako bilo ko od vas,
bilo ko uzme oružje,
onda nemate pravo da budete deo ove zajednice.
Kasius i ostali su se konačno smirili.
Ne mogu prestati da mislim o Tarkviniju.
Jadni dečak.
Poslali smo ga tamo, Akvila.
Znam, sam sebe krivim.
Ja sam to trebao biti.
Toliko smo toga izgubili, Priska. Ne bih mogao podneti da još nekoga izgubimo.
Verujem da je vreme da napustimo Rim jer znam da možemo biti bolje zaštićeni i služiti drugde.
Molim se da Bog učini dobro.
A ja se molim da ćeš mi oprostiti
jer verujem da nas je Bog pozvao na različite puteve.
Znam, znam da voliš ovaj grad i njegove ljude.
To je deo tebe i ja to razumem.
Dajem ti svoj blagoslov.
Moram da kažete
da preferiram posete u onoj lepoj iznajmljenoj vili prošli puta kad si bio zatvoren u Rimu,
a ne ovu lepu rupčagu.
Nedostaje li ti kad putovanje?
Mora da se šališ.
Znaš da sam imao predivan život pre nego što sam tebe upoznao.
Tvoja čvrsta predanost mi je davala snagu u mnogim hladnim, bednim noćima u divljini,
kruljenje u želucu,
stopala i leđa u užasnoj boli.
Nekad si pevao onu užasnu pesmu u pola noći.
Oprosti, ali ona je iz mog detinjstva i rekao sam ti više puta da je to jedina stvar koja me može uspavati.
Tvoja visina glasa je bila viša od glasa Timotejeve majke.
Nikad je nisam upoznao. Je li zaista bila tako dobra pevačica?
I Petrovo hrkanje.
E to nećemo izbjeći.
Doista,
s tobom sam zaista imao bedne dane.
Nedostaju mi.
Slava Bogu što te stavio u moj život, brate, jer inače ne znam gde bih bio bez tebe.
Pa, od malarije do
gubitka krvi, vrlo verovatno bih bio mrtav.
Oh, Luka.
Ne...
Ovo je prilično dosadno.
Samo čovek koji hoda naokolo i govori vrlo dugačke govore.
Jedini dobar deo je kamenovanje ovog tipa.
Mauricije,
čuo sam neverovatne glasine o tom čoveku.
Čarobnjak mračnih sila.
Magičar zmija i demona, čovek sposoban da ozdravi bogalja samo s dodirom njegove haljine.
Iscelitelj?
Bit ovoga je da ne postaviš čoveka za vođu samo zato što zavarava na putu, koji putuje
i kaže nekoliko stvari. Tu mora biti još nečeg.
Moraš ga naterati da prizna nešto.
Šta još može da kažete, a da nije već rekao na sudu? - Čovek na sudu će da kaže što god može da spasi svoje skrovište.
Ali on je već osuđen. Biće pogubljen.
Nijedan čovek ne želi umreti bez ostavštine, bez uveličavanja njegovih veličanstvenih dela kako bi ga se svet zauvek sećao.
Apelira na svoju aroganciju.
Možda.
Došao sam ovde da pronađem malo mira.
Ne možeš da vidiš Rim.
Ne možeš da vidiš šta je postalo od ovog predivnog grada.
Pogrešno sam te procenio.
Ti si puno više vojnik nego propovednik.
Čovek sa puno krvi na svojim rukama.
Gresi mog prošlog života su oprani Božjom milošću.
Greh, milost...
Tvoji filozofski zapisi mi ništa ne govore o tome zašto te hrišćani gledaju kao njihovog vođu.
I zašto te Neron izdvojio kao glavnog Rimskog neprijatelja.
Mislim da već znaš istinu.
Da mi nismo odgovorni za ovaj požar.
Zašto te Neron optužuje?
Na ulicama kruže glasine o tvojim moćima.
Možda je tvoja nadprirodna moć pretnja koju vidi Neron.
Ja nemam moći.
Onda ove priče nisu istinite. - Sve su istinite.
Zašto se onda tvoji ljudi hvale tvojim moćima?
Nikad nisam poticao hvalisanje takvih stvari.
Hvališem se jedino svojim slabostima
kako bi Božja moć mogla počivati na meni.
Vrlo malo muškaraca priznaje svoju slabost. Ali nijedan se ne hvališe njome.
Rado se hvališem njome
jer ova je moć posejana u slabosti.
Pretpostavljam da si zaradio bogatstvo.
Zemlju.
Utjecaj među tvojim ljudima.
Možda je to ono što je podiglo Neronovu ljubomoru.
Nikada nisam uzeo nijedan novčić za moj rad za Hrista.
Doista?
Radosna vest spasenja je besplatna. Data mi je besplatno.
I dajem je besplatno.
Dakle ti imaš određene moći, ali tvrdiš da nemaš vlast da ih upotrebiš.
Učinio si čudesne stvari, a ipak se ne hvališeš radi slave.
Ne primaš platu za svoj rad.
Zvučiš više kao rob, a ne vođa.
Rob koji je oslobođen.
Mi smo Rimljani. Mi smo već slobodni.
Svi su ljudi robovi nečemu.
Onaj Grk...
rizikuje život zbog tebe.
Zašto?
Veruje da ljudi trebaju da znaju određene stvari iz mog života.
Moja kćer je bolesna.
Ako se molim tvom Hristu, tvom Bogu...
hoće li ozdraviti?
Ne znam.
Njegovi putevi nisu moji putevi. - Dakle ne nudiš ništa.
Nudim istinu spasenja koja je postavljena u moje srce.
Grk može uzeti svoje zapise, ne vidim nikakvu korist u njima.
Biće pušten sutra. - Načelniče Mauricije.
Taj Grk.
Luka.
On je odličan lekar.
Njegova sposobnost je nenadmašiva.
Ne.
Neću razljutiti bogove tako da dovedem hrišćanina u svoj dom.
Rekao sam mu da bi mogao pomoći njegovoj kćeri.
Kako da lečim kad on i Rim donose tolike patnje?
Poznaješ tog čoveka čak više od mene.
Ti
si se nekad molio grčkim bogovima,
kao što se on moli rimskim bogovima.
Zašto si toliko često pisao o siromašnima u tvojim zapisima o Bogu,
o izgnanicima
i strancima?
Valjda zato što sam hteo da drugi shvate.
Božje kraljevstvo nam je svima otvoreno.
Njegova milost je za svakoga.
Upravo tako.
Nikada ne smemo zaboraviti kako je to kad si izgubljen i nađen.
Ne brini, brate.
Kad dođe trenutak, imaćeš snage da učiniš ono što je ispravno.
Tamo gde je greh obilat,
milost je još obilnija.
Ne mogu više ništa učiniti. - Kako je to moguće?
Razgovarao sam s drugima i niko nema odgovore.
Ne reaguje na ništa što sam pokušao.
Više nemamo ideja. - Izmisli nešto drugo.
Napravi još jednu žrtvu, preklinji bogove za njen život.
Pazi, Mauricije. Dobar si čovek.
Bogovi te još uvek mogu čuti i ozdraviti je.
Propustila si lekara.
Rekao si mi da izađem na svež vazduh i učinila sam to.
Ništa više ne možeš učiniti.
Nema sumnje.
Ne bi smjeli razgovarati ovde.
Bojiš li se da bi bogovi mogli čuti ono što govoriš?
Optužuješ me da ljutim bogove, a šta je sa tobom?
Kruže tračevi među ženama vojnika da se družiš s tim čovekom Tarza
koji pljuje u lice Rima sa nivoom saosećanja.
On je rimljanin.
Ako postoji nivo ljubaznosti, onda je to zbog toga.
Kakvu ljubaznost
gaji grčki hrišćanin protiv direktnog naređenja tvog cara?
Ti bi trebao biti prokušan i pogubljen zbog zavere.
A ti još misliš da sam ja razljutila bogove?
Čuvam tog Grka zato što su muževi tih žena plaćeni da paze na njega.
Naša kćer umire,
a ti se usuđuješ da obečastiš bogove svojim postupcima?
Svih ovih godina sam ti bila odana.
Dok tebe nije bilo.
Dok si bio daleko u pohodima.. zar misliš da nisam bila usamljena?
Misliš da nisam gladovala za ljubavlju?
Ništa nisam imala.
Ništa!
A onda se rodila ona.
Ta dragocena mala curica.
Bila je moja radost.
Bila je moj život, a tebe nije bilo.
A sada si pretnja da mi oduzmeš sreću i moj život jer odbijaš da pogledaš u svoju sebičnost.
Nisam ja kriv. - Za sve si ti kriv!
Ja ću biti svedok svim bogovima i reći ću da je njena smrt nastupila zbog tebe.
Dosta!
Učini to.
Spasi me muke od njene smrti.
Stani!
Ovuda! Brzo!
Niz hodnik!
Molim vas! Preklinjem vas
Braćo! Spasite nas!
Ovde dole!
Brzo! Došli smo vas spasiti!
Ko vas je poslao? - Dolazimo u ime Hrista.
Donosite nasilje načelnicima u ime Hrista?
Došao je trenutak da svrgnemo ovo zlo sa trona i da te vratimo narodu.
Pod čijim autoritetom? Misliš li da Rim ima moć?
Umrijećeš ovde
i tvoj cilj će umreti sa tobom.
Hrist je već pobedio svakog neprijatelja smrću na krstu.
A ti kažeš da dolaziš u njegovo ime.
Sada je jasno da ga ne poznaješ.
Kasiuse, moramo poći. Sada!
Badale.
Proveri zatvorenike. - Da, gospodaru!
Dakle tako se vraća mojoj ljubaznosti?
Provala u moj zatvor?
Moji stražari ubijeni...
Uvek će postojati oni koji će pokušati da uzmu pravdu u svoje ruke.
Vi uopšte niste odgovorni za ovo?
Da smo odgovorni,
ne bi li ti bio u onoj ćeliji i čekao vlastito pogubljenje?
Kako je moguće da samo rečima
pljujete u lice cara?
Čini se da rečima oskvrnjujete sam Rim.
Reči ne prete uništavanjem carstva.
Možda zato što to nisu pravedne reči.
To su istine o stvarima.
Stalno govoriš o istini.
Istina.
Ali to je istina samo tebi.
Da ima jedine istine,
svi bi joj verovali.
Ne bi.
Hrist, koji je istina, je uskrsnuo od mrtvih, a mnogi još uvek ne veruju u Njega.
Laži i izmišljotine.
Ako Hrist nije uskrsnuo iz mrtvih,
onda je naše propovedanje beskorisno.
Kao i naša vera.
I ti nemaš nimalo sumnje?
Ljudi ne umiru zbog stvari u koje sumnjaju.
Tvrdiš da poštuješ Boga koji je iznad svih bogova,
a opet, sve što vidim je starac u lancima.
Tvoj život
je sažetak premlaćivanja i prljavih zatvorskih čelija.
Zaslužujem još gore, ali...
postoji milost koja je dovoljna za sve.
Da budeš bogat,
a ne siromašan.
Da budeš moćan,
a ne slab.
Da imaš robove i sluge, a ne da budeš jedan.
Ne trebaš biti previše inteligentan da shvatiš da svetu nedostaje nešto.
Ne dovodi veličinu Rima u pitanje.
A ljubav za bolesnu kćer? Šta njoj Rim može ponuditi?
Još jedna reč i poslaću te kojem god bogu želiš.
U pravu si. Moja kćer umire.
Bogovi
mi ne odgovaraju.
Postoji drugačiji put.
Ne.
Ne postoji.
Tvoj Hrist ništa ne rešava.
Bezumna sentimentalnost za najslabije i najsiromašnije samo da se njihovo stanje vidi podnošljivim,
tako dugo dok se ne pokopaju u zemlju
i postaju zaboravljeni.
Sutra su igre u cirkusu.
Odvedite Grka tamo
da može umreti u slavi mojih bogova!
Ne!
I neka mi daju milost za moju kćer. - Ne!
Luka!
Trebao si pobeći dok si imao šansu!
Pokaži čoveku iz Tarza kako Rim tretira svoje neprijatelje.
Oče, pomozi nam da dovršimo trku.
Kasius i ostali su nestali.
Grad je na oprezu.
Kako su mogli to učiniti?
Stavljaju sve na rizik.
To su zbunjeni i sebični mladići koji imaju svoje ambicije.
Ne očekujem da će se vratiti.
Luka će umreti ujutro.
S drugim braćama i sestrama.
Samo sam htela pomoći gradu.
A sada više nema ničeg osim zadaha smrti oko nas.
Koliko bi ih još umrlo da nije bilo tebe?
Moje srce se slama zbog Rima.
Znam da ne mogu svima pomoći, ali Hrist nas je pozvao da pokušamo.
Želim da ostanem ovde.
Ali jači smo zajedno.
Znam te.
Ti si putovao s Pavlom.
Luka.
Liječnik.
Taj sam.
Znaš li što će nam se dogoditi?
Ovde nam ništa ne govore.
Sutra će biti igre.
Društvo.
Okupite se. Okupite se.
Biće samo trenutna bol.
Samo na trenutak.
I posle toga ćemo zauvek biti kući u prisutnosti našeg Gospoda Isusa Hrista.
Vidite, u mom srcu,
osetio sam da će biti nekakve odmazde protiv Rimljana zbog zločina koje su počinili.
Ali postoji samo jedan put.
Setite se što je naš Gospodar izrekao na krstu.
"Oče, oprosti im, jer ne znaju što čine."
Takođe traži od nas da se molimo isto tako.
Pa, pomolimo se.
Oče naš, koji jesi na nebu, sveti se ime tvoje.
Neka dođe kraljevstvo tvoje. Neka bude volja tvoja, kako na nebu tako i na zemlji.
Hleb naš svagdašnji daj nam danas. I oprosti nam dugove naše,
kao što mi opraštamo dužnicima svojim.
I ne uvedi nas u napast, nego izbavi nas od zla.
Amen.
Molim te, spasi je!
Ne mogu je izgubiti.
Učini što god je potrebno, molim te.
Dovedi Grka ovde. Sada! - Da, gospodaru.
Možeš li je spasiti?
Daj mi nož. Brzo.
Odmah.
Prsa tvoje kćerke se pune krvlju i ako ih ne ispraznim, umreće.
Tvoj nož, molim te.
Hvala.
Daj mi ruku.
Daj mi pero i pergament, molim te.
Ovde ćeš naći Akvilu i Prisku.
Reci im da sam te poslao ovde radi ovih stvari.
Moraš mi ih dovesti ovde odmah.
Mislim da znam što joj je.
To je bolest koju sam već jednom video na otoku Rodu, ali još puno toga moram učiniti u pokušaju da je spasim.
Pouzdajete mi se za život vaše kćerke,
kao što se i ja vama pouzdajem životima koje vidite tamo.
A sada idi.
Otvorite vrata. Moram razgovarati s Akvilom i Priskom!
Molim vas, otvorite vrata!
Molim vas! Otvorite!
Jesi li ti Akvila?
Tražim Akvilu i Prisku!
Gde je Akvila!? - Ja sam Akvila.
Luka me poslao. - Luka te poslao?
Da. Molim vas, potrebna mi je vaša pomoć.
Moja kćerka umire. Molim vas.
Grk je živ.
Oh, slava Bogu.
Zbog njega, moja je kćer živa.
Nije je morao spasiti.
Poslao me u jedno mesto po potrepštine.
Bilo je puno vaših ljudi koji se skrivaju.
Znao je da sam ih mogao prijaviti i sve ih danas baciti u cirkus.
Zahvalan sam.
Moja žena i kćer su zahvalne.
Samo se nadam da ti je to pokazalo istinu.
Žao mi je zbog Neronovog cirkusa.
Žao mi je što su tvoji ljudi umrli danas.
Jesi li ikada plovio?
Jesam.
Zamisli sebe kako gledaš na ogromno more ispred sebe.
Posegneš dole, staviš ruku u vodu i izvadiš je prema sebi.
Voda će odmah početi teći kroz tvoje prste sve dok šaka ne postane prazna.
Ta voda je čovekov život.
Od rođenja do smrti, uvek nam klizi niz ruku dok ne ponestane.
Zajedno sa onime što ti je drago na ovome svetu.
A kraljevstvo o kojem govorim
i za koje živim
je poput ostatka vode u moru.
Čovek živi za čašicu vode koja klizi niz njegove prste.
A oni koji slede Isusa Hrista
žive za ono beskrajno prostrano more.
A šta ako, posle svega ovoga,
još uvek ne poverujem u tvog Hrista?
Nisam te ni pokušao uveriti.
Slušaj me.
Postoji samo trenutak.
To nisam ja.
To je sam Hrist koji te gleda i razbija tvoju obranu.
I u tom ćeš trenutku razumeti da te Bog u potpunosti pozna.
Da si u potpunosti voljen.
Moliću se da doživiš taj trenutak.
Mislim da se želim prošetati kako bih uživao u suncu.
Naravno.
Spasio si njegovu kćer.
Znaće nas po našoj ljubavi.
Takav je Put.
Čujem osmehe ljudi u kući rimljanina.
Dok god živim, neću zaboraviti njihova lica.
Trube su bile najglasnije kad su oni stigli kući.
Velika se proslava održavala danas.
Velika proslava.
Ako preživimo, živećemo za Gospoda.
Ako umremo, umrećemo za Gospoda.
Živimo mi ili umiremo, pripadamo Gospodu.
Brilijantno.
Sada imam završetak.
Slušaj ovo.
"A Pavao je ostao pune dve godine u svojoj unajmljenoj vili..." Ne. U kući.
"i primao je sve koji su dolazili k njemu, propovedajući kraljevstvo Božje i naučavajući o Gospodu Isusu Hristu
sa svom smelošću, nesmetano."
Evo ga.
Ovako ćeš dobro zvučati.
A što je sa mojim drugim hapšenjem?
Suđenje na Forumu, Neronova presuda,
tama moje ćelije?
Započeo sam prepričavati te događaje sa Isusovom objavom njegovim sledbenicima.
Da svedoče za njega u Jerusalimu pa sve do na kraj Zemlje.
I priča koja je započela u Jerusalimu pre 30 godina
je sada došla u Rim.
Dakle ovo je kraj.
A opet, smrt je samo početak.
Srešćemo se opet na novom putu, u to sam siguran.
Živeti je Hrist,
a umreti dobitak.
Sviđa mi se ova.
Zapiši to.
Ide nam.
Više od stotinu kopija za sada.
Odnećemo ih iz Rima i doneti ih svim zajednicama.
Pomoći će mnogim ljudima.
Luka?
Šta ćeš učiniti?
Ne mogu sad ostaviti Pavla.
Kad jednom odemo, ne mogu ti garantovati siguran izlaz iz Rima.
Akvila, već si učinio više nego dovoljno.
Osećaj da je završetak mog rada najbitniji.
Čini se da postoje stvari u životu za koje je vredno rizikovati.
Oboje ćete mi nedostajati.
Ovde. Pavao je zamolio da se pobrinete da ovo pismo stigne Timoteju odmah.
Naravno. Naravno.
Ne bojte se.
"Timoteju, mom ljubljenom sinu:
Milost, milosrđe i mir od Boga Oca i Hrista Isusa, Gospoda našega...
Spominji se da je Isus Hrist, od semena Dejvidova, uskrsnuo od mrtvih...
Ne stidi se, stoga, svedočanstva našega Gospoda, ni mene, sužnja njegova...
Brate, imaj udela u patnjama evanđelja po snazi Boga...
On nas je spasio i pozvao nas svetim pozivom,
ne po našim djelima, nego po svojoj nakani i milosti...
Po mojem evanđelju
u kojemu se zlopatim sve do okova, kao zločinac;
ali reč Božja nije okovana...
Jer ja sam već spreman da budem žrtvovan
i vreme mog odlaska je došlo.
Dobar boj sam vojevao...
Trku sam svoju dovršio...
Veru sam sačuvao...
Gospode Isuse Hriste sa duhom tvojim...
Milost
sa vama.
Pre nego što ga je Neron bacio u zatvor, Pavao je proputovao više od 16.000 kilometara u rasponu od 30 godina
i osnivao je hrišćanske zajednice po celom antičkom svetu.
Pavlov život je dobro dokumentirao Luka i bio je uključen u jednu od najčitanijih knjiga Novoga Zaveta, Dela Apostolska.
Ovaj film je posvećen svima onima koji su progonjeni zbog svoje vere
Adaptirao na srpski: suadnovic